Mit navn er Erica Bain, og som I ved, vandrer jeg gennem gaderne.
Jeg brokker mig konstant. Jeg kigger og lytter.
Jeg er vidne til alt det smukke og det modbydelige, der forsvinder i denne by.
Sidste uge var jeg ved floden, hvor Dimitri svømmer hver morgen, -
- som han har gjort hver morgen siden tresserne.
I dag har jeg været ved området, der engang var "Plaza Hotel".
Så kom jeg til at tænke på Eloise.
Husker I Kay Thomsons "Eloise"? Eloise der boede på Plaza Hotel.
Med hendes hund Weenie og hendes forældre, der aldrig var hjemme.
Og hendes engelske barnepige der havde otte hårnåle lavet af knogler.
Den Eloise. Den henrivende møgunge fra min barndom.
...spyttede øl gennem sine tænder fra værelset på Chelsey Hotel.
Andy Warhol: Hans solbriller reflekterede...
Edgar Allan Poe: ...At befri levende aber...
Indpakninger fra sprøde kager på de fedtede gader i South Street.
Historier fra en by, der forsvinder lige for øjnene af os.
Hvad har vi tilbage af de historier?
Skal vi skabe os en fantasiby, der kan huse vores minder?
Når man elsker en ting, og en del af den forsvinder, -
- mister man en del af sig selv.
Hvor mon Eloise skal sove i nat?
Kan du høre hendes genfærd vandre rundt i de faldefærdige gange -
- i hendes elskede Plaza Hotel?
Søgende efter barnepigens værelse. Kaldende på håndværkerne -
- med en stemme, ingen kunne høre.
"Har nogen set min skildpadde, Skipper Dee?"
I har lyttet til "Street Walk" med Erica Bain på WNKW.
Sådan.
- Vi ses i næste uge. - Hav en gad dag, Erica.
- Jeg smutter nu. - Betød Eloise virkelig så meget for dig?
Var du aldrig en lille pige, Carol?
Ikke en, der kan huske navnet på en skildpadde.
Det var et godt program.
Bravo har ringet igen om det reklameindslag.
Jeg er ikke et kendt ansigt. Jeg er kun en stemme.
Mine programmer ligger på hjemmesiden. Folk kan hente dem gratis.
- Lige præcis. - Måske.
- Hallo? - Hej.
- Hvad har du på? - Grøn dragt, yderst sexet navneskilt.
Går du også med en sexet grøn hue?
Er den bedre, dårligere eller er det det samme?
Jeg ringer for at høre, om det er fint med cremefarve og orange?
- Det er fint. - Det er ikke creme, men vanille.
- Det er ikke creme, det er vanille. - Lad os bare blive gift i aften.
Det er vigtigt for din mor. Tro mig. Invitationerne er vigtige for hende.
De er fine, tak.
Hvis vi kan mødes i Nicoles Kunsthus lover jeg, du ikke skal tale med flere.
- Jeg skal spille i aften. - Du kommer ikke.
Jeg må smutte nu. Og jeg elsker dig.
Sikkert. Jeg elsker også dig.
- Hej. - Hej. Du er James.
Jeg er Erica, Nicoles veninde.
De er gode. Virkelig flotte.
Det vaskeri lå i den del af Jersey, hvor Diane Arbus vaskede sit tøj.
Det af Bernese Gastor ligger i Chinatown. Et af hans værker trediverne.
Det er virkelig... provokerende. Lidt stille.
Det kan jeg godt lide. Det støjer ikke så meget.
Flere drinks, færre rejer. Hvor skal du hen? Går du?
- Jeg bliver. - Du lyver rigtig dårligt.
Du må overtale ham til at komme. Han kan ikke undgå os for evigt.
- Hvad laver du her? - Er du ikke også vild med hende?
Jeg kunne spise hende. I to... -
- når det først begynder... Det er modbydeligt.
Farvel. Jeg hader jer. Jeg hader jer virkelig.
Gud, hvor er her smukt.
- Jeg henter ham. Vent her. - Lad mig hente ham.
Okay. Tager du min jakke med?
Tag den med.
Jeg kan skam godt selv åbne døren.
Mange tak.
God hund.
- Hej, lille ven. - Værsgo.
Bliver du lige så forstyrret, når du bliver ældre?
Jeg er ældre og langt mere ond i sulet. Jeg fik lige et æble.
- Smager godt. - Den bid var alt for stor.
Alt for stor. Du skulle jo ikke spise det hele.
Dygtig dreng!
Giv ham den nu! Kast den.
- Jeg ville ellers ikke plage. - Om hvad?
- Skal vi ikke gifte os i aften? - Der er lukket nu.
Hvad så med i morgen?
- Du har en familie, det har jeg ikke. - Du skal ikke giftes med min familie.
Jo, på en måde.
Det håber jeg da.
Din mor er så sød. Hun vil have hele pakken.
Hun vil ha invitationerne, musikken...
Og præsten.
Det vil jeg måske også gerne.
Jeg vil kun prøve det én gang.
- Vil du ikke? - Nej, det vil jeg ikke.
Det er det sødeste, du nogensinde har sagt til mig.
Hvor er Curtis? Kom så her!
Kom så, knægt!
Der er han.
Kom nu, Curtis!
- Hvad laver du? - Hvad er der galt?
- Ved I ikke, den skal være i snor? - I burde fandeme vide bedre.
- Jo. Tak, fordi I fandt den. - Det er da helt i orden, makker.
Men får vi ikke en belønning?
- I får vores taknemmelighed. Kom med ham. - Taknemmelighed er sgu ikke en skid værd.
- I gør ham fortræd! - Giv mig hunden!
Glem det. Jeg er ret glad for den hund.
Jeg tror, jeg beholder ham.
Smil til mig, skat.
Du er bare en møgkælling.
Kom bare an, lortefjæs! Det tænkte jeg nok, din svans!
Jeg har ikke ret meget. I kan få alt, hvad jeg har på mig.
Giv mig jeres ure og ringe! Jeg har ikke hele dagen.
Sikke en dejlig dag!
Tag den, din lille møgfisse!
Nu siger du ikke så meget, hva'?
Hvor sødt! Turtelduer! Eller kyllinger!
Smil, din møgso!
- Har du sovet? - Nej. Hvor er Murrow?
Vi leder efter ham.
Hun var død ved ankomsten. Hans fingeraftryk er på våbnet.
- Hvor? - Soveværelset. Datteren ringede til 112.
Jeg vil gerne se hende.
- Han hygger sig altså igen. - Ja.
Hendes barn er i venteværelset. Vi mødes bare derovre.
Hvor er hun?
- Må jeg tale med hende? - Du kan forsøge.
Hej, lille ven. Kan vi snakke lidt sammen?
Hun bliver lige her.
Kan du lide slikkepinde?
Tag bare en.
Det var den, jeg ville have taget.
Ved du hvad...
Du skal vide, din mor var bekymret for dig.
Og hvis hun kunne, ville hun fortælle dig, at du kan stole på mig.
Gjorde din stedfar din mor fortræd?
Sean!
Tilbage!
Du har ikke ret til dette. Jeg vil se hende i denne svære tid.
- Jeg har ret til det. - Hun er min datter.
Nej, hun er din steddatter. Du ved, hvordan det foregår.
Du har prøvet det mange gange. Hyr dine advokater, -
- og gør det, du skal. Men lige nu gør vi det, vi skal.
Jeg går en tur. Tag dig af ham.
Det er en ordentlig omgang. Jeg har hørt hendes program.
Erica?
Erica, kan du høre mig?
- Har I holdt begravelsen? - De vidste ikke, hvornår du vågnede op.
Eller om du vågnede op. Du har været væk i tre uger.
Vi var nødt til at give ham fred.
- Jeg vil se ham igen. - Han er væk, min kære.
Det havde glædet ham, at du overlevede.
Jeg ved ikke... Alle ansigterne flyder sammen.
- Jeg kan ikke fortælle jer noget. - Du må hjælpe os. Vi skal bruge noget.
Lad os begynde forfra.
Hvor mange gange slog han din kæreste med røret? En, to, tre gange?
- Vi ved, hvor svært det er at huske... - Gør I virkelig?
Hør her, miss Bain... Vi er på Deres side.
Ja... Det ved jeg godt.
I er jo de gode.
Men hvorfor føles det så ikke sådan?
Læg venligst en besked til David og Erica efter tonen.
Det er mig. Ring til galleriet, så inviterer jeg dig ud.
Til middag eller i biografen. Bare et eller andet, okay?
Kan jeg hjælpe Dem?
- Kriminalassistent O'Connor og Pitney. - De er ude.
Er der andre, der kan hjælpe?
Nej, jeg...
Jeg ville bare tjekke op på min sag.
Jeg har ringet...
- Jeg tænkte, hvis jeg nu kom selv... - Hvilken type sag, drejer det sig om?
- Min kæreste blev tævet ihjel. - Det gør mig ondt. Har De et sagsnummer?
- Det kender jeg ikke. - Hvad var hans navn?
David Kirmani.
K-l-R-M-A-N-I.
Måske står det under Erica Bain.
- Hvornår skete det? - 11. Juni.
Jeg forstår, det kan være vanskeligt, men hvis De vil tage plads derhenne, -
- kommer der snart en betjent, og hjælper Dem.
Jeg forstår, det kan være vanskeligt, men hvis De vil tage plads derhenne, -
- kommer der snart en betjent, og hjælper Dem.
Kan jeg hjælpe Dem?
Jeg vil gerne købe en pistol.
- Har du en tilladelse? - Ja, det skal man vel have?
Når du har fået den, skal du udfylde den her, så får du besked inden 30 dage.
- Jeg skal bruge en nu. - Desværre, det er ulovligt.
Hallo!
Jeg overlever ikke 30 dage.
- Hvad er der sket med dig? - Ikke noget.
1000 dollar.
1000 dollar? Jeg skal også lære at bruge den.
Det siger du ikke. Kom med mig.
Vent her.
Herinde.
Det er en afkortet K9. Tjek, om den er ladt.
- Hvordan gør jeg det? - Tjek kammeret. Træk slæden tilbage.
Den er sikret, så du ikke skyder dig selv. Magasinet sidder i skæftet.
Hvis du betaler nu, er det din.
Du får patronerne med.
Jeg tager den.
Du burde ikke ryge. De slår dig ihjel.
Jeg er ligeglad.
Man kan dø på mange måder.
Man skal finde en måde at leve på.
Dét er det vanskelige.
Du ser raffineret ud.
- Du burde ikke arbejde så sent. - Jeg skulle spise med en klient.
- Kan jeg få en fræk Martini til damen? - Du sagde, det var arbejde, Sean.
Det er det.
Jeg har brug for en tjeneste.
Har du...
- Har du hørt om Murrow-sagen? - Hans kone tog sit eget liv.
Kvinder skyder ikke sig selv i hovedet.
- Hvis jeg skal sige min mening. - Hvor skyder de så sig selv?
Hvis du skal sige din mening.
I hjertet.
Jeg har været efter det røvhul i tre lange år.
Og i selvsamme øjeblik som konen har besluttet at knalde ham, -
- pløkker hun hovedet af sig selv.
- Kom nu? - Du kan altså ikke lide ham?
Hvad kan jeg hjælpe med?
Hun har en datter. Hun "havde" en datter.
Datteren ved noget. Men nu har han ansøgt om forældremyndigheden.
- Er han far til hende? - Nej, han er stedfar.
- Og du vil have hende under ed? - Ja, hun ved noget. Hun er i fare.
Jeg beder dig bare gøre, hvad der er bedst for hende.
Sean, jeg er din eks-kone. Interessekonflikt.
Og desuden arbejder jeg ikke uden betaling.
- Det gjorde du engang. - Jeg er blevet klogere.
- Hvornår er du kommet ud? - Jeg vil se mine børn!
Nu kan jeg måske få lov at se dem?
Det er også mine penge.
Jeg kan høre din vejrtrækning.
Man skulle tro, cirkus var kommet til byen.
Er hun identificeret?
Ofret er en 31-årig vietnamesisk pige. Ida Combs.
- Hvor er det andet offer? - Denne vej.
En 38-årig mand. Sandy Combs. Har været roadie for Aerosmith.
De går vist ikke så tit til tandlæge.
Hans generalieblad er længere end min pik.
Han er altså ustraffet?
Pas nu på.
Vi har altså en Sandy Combs og en Ida Combs?
- Hvad fortæller det os? - At de er gift.
- Jeg er langt foran, makker. - Sådan kan man også afslutte det.
- Hvad er der galt med skilsmisse? - Alt.
Skilsmisse stinker.
Hun blev skudt tre gange i kroppen med en 38'er.
Han blev nakket med et ni-millimeter automatvåben. Spørg ikke af hvem.
Vi har fundet disse hylstre.
Tre hylstre. Måske er der et nummer på den ene, men det er udtværet.
- Er der nogen overvågning. - Skærmen er tændt, men båndet mangler.
- Maskinen virker, men hvor er båndet? - Aner det ikke.
- Hvorfor tog de ikke pengene? - Måske blev de bange?
Der er tre hylstre og kun en træffer. Hvad fortæller det dig?
Måske er han langsynet? Eller en dårlig skytte?
Eller også har han aldrig prøvet det før.
Det er forbavsende...
Lamslående at opdage...
At man indeholder en fremmed i sig.
En, der styrer dine arme... -
- dine ben og dine øjne.
En søvnløs og hvileløs fremmed -
- der bliver ved med at gå...
Og bliver ved med at spise.
Og bliver ved med at leve.
New York. Som alle andre storbyer...
Som alle andre storbyer er det en foranderlig organisme.
Den muterer. Bygninger skyder frem som kromosomer i gadernes DNA.
New York. Som alle andre storbyer, er det en foranderlig organisme.
Bygninger skyder frem som kromosomer i gadernes DNA.
Jeg har to programmer, der næsten er færdige.
De mangler kun indledning og afslutning. Det kan jeg lave direkte.
Jeg har seks programmer på forskellige stadier.
Jeg har masser af historier på lager. Nye og bedre historier.
Vi ved begge, hvad jeg er i stand til.
Du har været igennem så meget. Du behøver mere tid til at komme dig.
- Lad mig ikke trygle dig. - Jeg er ikke sikker på, at du er klar.
Kan jeg ikke arbejde på grund af det, der skete med mig?
Det sagde jeg ikke.
Jeg har brug for at komme videre. Jeg vil ikke bare...
Jeg vil ikke bare forsvinde.
Du lytter til WNKWpå FM 90, 1.
Det næste program er "Streetwalk" med Erica Bain...
Okay, Erica. 3-2-1, du er i luften.
Mit navn er Erica Bain, og jeg vandrer gennem gaderne.
New York. Som alle andre storbyer, er det en foranderlig organisme...
Okay. Kan vi sætte noget musik eller andet på i stedet?
Giv mig et øjeblik, Carol.
New York.
Som alle andre storbyer...
Pis!
New York.
Verdens mest sikre storby.
Det er forfærdelig at frygte det sted, man engang elskede.
At se det gadehjørne man kendte så godt, -
- og frygte dets skygge.
At se de trapper man ikke tør betræde.
Jeg har aldrig kunnet forstå, hvordan man kunne leve med den frygt.
Kvinder der ikke turde gå alene hjem.
Mennesker der frygtede hvidt pulver i deres postkasser.
Som frygtede mørket og natten.
Mennesker som var bange for mennesker.
Jeg har altid ment, at frygt tilhørte andre mennesker.
Svagere mennesker.
Mig har det aldrig ramt.
Men så ramte det mig.
Og når man bliver ramt, så ved man, at det hele tiden har været der.
Det lurer under overfladen, uanset ens hengivenhed.
Man får gåsehud. Hjertet slår hurtigere, -
- og man ser sig selv, som den man var, gå ned ad denne gade.
Man spekulerer på, -
- om man bliver den samme igen.
Tal til mig.
Hvad lytter du til, smukke?
Lad os se, hvad han lytter til.
Svar dog, når jeg snakker til dig.
Jeg spurgte dig om noget, din lille bøsserøv.
- Radiohead. - Lad ham dog være.
- Hold dog din kæft! - Du kan sutte lidt på pølsen, besse.
Kom nu bare i gang.
Flot ur! Hvor gammel er du?
Skrid med jer!
Tak for din iPod. Den er da fed.
Du tager vel pis på mig, ikke?
Hold da kæft! Hende klarer jeg.
Er du sindssyg, kælling?
Det er da for nemt, mand!
Lytter du også til Radiohead?
Er du nogensinde blevet kneppet med en kniv?
Jeg skulle bare være gået.
Have vist dem pistolen. Så havde de ikke gjort mig noget.
Hvorfor ryster mine hænder ikke?
Hvorfor er der ingen, der stopper mig?
- De kan altså godt lide dem. - Drabsafdelingen, det er Vitale.
Det havde jeg aldrig troet.
Du skal svømme op til overfladen.
Vi har to skudofre på undergrundstoget fra Brooklyn.
Det er ved Churcstreet. Alle skændes om, hvilken retskreds det tilhører.
- Så er det jo vores. - Lad os komme af sted.
Vi har to døde i toget. Ingen øjenvidner.
- Er de kommet? - Ja, jeg henter dem til dig.
Kors i hyttefadet!
Jeg håber det er endestationen.
Radiohead, U2, Dixie Chicks!
- Ikke noget Wu-Tang? - Jeg tror ikke, det er hans.
Penge i lommen.
- Det ligner en fra en ni-millimeter. - Ligesom den forleden?
Sammenlign dem med de andre. Se om de stemmer overens.
Hej med dig!
Begge havde penge på sig. De blev ikke røvet.
- Og de var tidligere dømte. - I stor stil.
- Fyren forleden var også tidligere dømt. - Det var for hustruvold.
Men han blev heller ikke røvet.
Der er noget i gærde.
- Hvad har vi overset. - Bare jeg vidste det.
Der sidder en lille fyr her.
Så kommer de to bøller imod ham med en kniv.
Han skyder den første uden at rejse sig.
Måske besluttede han, at han ikke ville finde sig i det mere.
"Nu tager jeg sagen i egen hånd." En man normalt ikke lægger mærke til.
Hvis det er sandt, er han blevet meget bedre.
Alle skud ramte.
Efterforskningen er lige begyndt. Vi har ikke talt med nogen endnu.
Hallo?
- Kender jeg ikke Dem? - Det tror jeg ikke.
Jeg kender Dem. Hvad hedder De?
Mit navn er Erica Bain. Jeg er vært i et radioprogram.
- Vil du give mig et interview... - Vi taler ikke med pressen lige nu.
Jeg er ikke den slags presse. Det skal handle om dig.
Så spændende er mit liv ikke.
- Det er dit arbejde. - Ellers tak.
Lytter du også til Radiohead?
Er du nogensinde blevet kneppet med en kniv?
SELVTÆGT?
Hvordan slipper det ud så hurtigt?
Retsmedicineren hader dig sikkert. Hvem ved?
Du har sikkert ret. Lytter du nogensinde til WNKW?
- Er det Hiphop? - Nej.
Kan du huske overfaldet på en pige og hendes kæreste i Central Park?
- Hvem var det? - Hun har et radioprogram.
Hun dukkede op ved undergrundsbanen i aftes. Hvem tror du, hun ville interviewe?
Mig? Dig? Det burde du da gøre.
Kan du huske Bernie Getz sagen? Journalisterne ringede hele natten.
Sådan en journalist er hun ikke.
- Er hun så pladevender? - Nej, hun er bare interessant.
Få ham bare til at ringe.
Hvad vil hun med dig? Hun kan ringe til mig.
- Hvor boede hun? - Ved du, hvad jeg vil have?
Alle, der var tilstede i det supermarked, på stationen, -
- både ude og inde, skal ind til afhøring.
Nogen må have set den fyr.
Find ud af, hvem der har registreret den iPod. Hvem den tilhører.
- Du prøver at undgå mig. - Nej, jeg gør ikke.
Du prøver at undgå min kritik.
Det var et lorteprogram, og alle hadede det. Undskyld.
Vi plejer ikke at have stilhed WNKW. Du havde et helt minut.
- Jeg fik vist reddet den bagefter. - Har du 11 trin tilbage?
Skal de også i radioen?
Jeg troede, vi var mere end bare en lokal-radio.
Men folk ringer ind.
Jeg tog fejl. Og jeg indrømmer det gerne.
Så bare fortsæt.
Erica Bain?
Jeg er kriminalassistent Mercer.
Husker du mig fra i aftes?
- Ja. - Altså...
Jeg så dig på hospitalet, efter... -
- det der skete med dig og din ven.
- Min ven... - Jeg genkendte dit navn.
Min kone lyttede altid til dine programmer.
Derfor stoppede jeg dig ved undergrundsbanen.
Det syntes jeg bare, du skulle vide.
Tak for det.
Det var foruroligende.
Det var det virkelig.
Du var helt væk.
At se et menneske -
- som ikke kan se dig...
- Men nu er du tilbage. - Ja, nu er jeg tilbage.
Mange mennesker vender aldrig tilbage.
Det er jeg klar over.
Ja, det er du sikkert.
- Jeg har kigget på din sag. - Har du det?
To af byens bedste folk arbejder på den sag.
Vi skal nok finde dem. Det gør vi altid.
Er politifolk altid så selvsikre?
Interviewer du mig nu?
- Det gør jeg vel. - Okay.
- Hvor længe varer det? - Højst fem minutter.
Vi kan gøre det herhenne.
Ja.
Når du ankommer til et gerningssted, hvad kigger du så efter?
Bevismaterialer.
- Så som? - Mordvåben, skudhuller, -
- DNA, fingeraftryk, ofrets stilling.
Det er utroligt, hvad et lig kan fortælle dig.
- De døde taler altså? - Ja, alle taler.
Og næsten alle lyver. Men de døde kan ikke lyve.
Men en løgn kan også fortælle dig noget.
Der er nemlig en grund til, at folk lyver.
Ofrene i undergrundsbanen, hvad fortæller de?
- Du læser vel aviser? - Bør jeg tro på dem?
FIK FORÆLDRERETTIGHEDEN OVER SIT STEDBARN
Har du nogensinde læst om ham?
- Hvorfor skulle jeg kende ham? - Det er Mr. Murrow.
Han ejer parkeringsanlægget på Roosevelt Island. Men han har ikke kun gang i det.
Hvad har han ellers gang i?
- Vil du gerne vide det? - Ja.
Så er det uden for notat.
Han importerer stoffer, våben, mennesker og hvad der kan sælges.
Jeg fandt tre fyre, der havde trodset ham.
Deres hænder var limet fast til bordet og halsen fyldt med ekspanderende cement.
Hans kone skulle vidne mod ham. Hun blev fundet død med en pistol i hånden.
Det giver ingen mening. Kun for hans advokater.
Nu har han fået myndigheden over datteren og ikke for hendes blå øjnes skyld.
Han ved godt, hun ved noget, -
Det er ikke sjovt at tænke på, hvad der vil ske med hende.
Måske kender du en barmhjertig engel?
Hvorfor kan du ikke anholde ham?
- Fordi jeg følger loven. - Du kan altså intet gøre?
Ikke noget lovligt.
- Det sagde jeg ikke. - Jeg hørte det ikke.
Tak.
Altså...
- Du kan altså intet stille op? - Nej.
Uanset hvor ondt det gør.
Begæringen om at hun skulle aflægge forklaring, -
- aflivede hans advokater fuldstændig.
Har du nogensinde skudt nogen?
Ja.
Rystede du på hænderne?
Nej.
Det er en af fordelene ved at være på den rigtige side af loven.
En fordel som røvhullet deroppe og undergrundsmorderen ikke har.
Tror du, de er ens?
De er jo begge sluppet godt fra mord?
Lad mig stille dig et spørgsmål. Helt fortroligt.
Hvordan kommer man... -
- på benene efter det, der skete med dig?
Det gør man ikke.
Undskyld. Det var et dumt spørgsmål.
Det var et godt spørgsmål.
Man bliver en anden.
En fremmed.
- Du må have elsket ham højt. - Ja.
Det gør det tit meget sværere. Man ville ønske, at man ikke gjorde.
Lad os hellere tale om politiet. Eller er vi færdige?
- Ja, det er fint. - Tak.
Og...
Her er mit kort. Hvis du vil tale om din sag, ringer du bare. Når som helst.
Jeg må hellere advare dig. Jeg kan ikke sove.
Det kan jeg heller ikke.
Nu vandrer jeg i gaderne om natten.
Jeg finder steder og ting, jeg ikke vidste eksisterede.
Men finder jeg dem, eller finder de mig?
Har du nogensinde skudt nogen?
Ja.
Rystede du på hænderne?
Nej, det er en af fordelene ved, at være på den rigtige side af loven.
Sagt af en kriminalassistent som arbejdede på undergrundsskyderiet.
Og som alle andre gode betjente tror han på loven.
På rigtig og forkert... -
- og på den skrøbelige linje, som adskiller det.
Og mens jeg sidder og snakker, grubler han sikkert over, -
- hvorfor nogen gør hans arbejde?
Hej, skatter!
- Hej - Hvad sker der, skat?
Ikke meget.
Hvad kan du klare for en halvtredser?
- Burde hun ikke være derhjemme? - Hun har ikke noget hjem. Vel?
- Hvor skal vi hen? - Bare hop ind.
Vil du gerne se lidt lir på bagsædet?
Hvad hedder du, skat?
Chloe.
Hvad kunne du tænke dig, Chloe?
Den lille luder trænger til en mor. Er du hendes mor?
Du er da en luder, ikke? Jeg samler på ludere.
Når selvmordsbomberne i Irak dør, vil de have 72 jomfruer. Jeg vil have ludere.
Og helst mens jeg lever.
Chloe og jeg går en lille tur.
- I går ingen steder. - Ingen kommer ind i bilen.
Hvor længe har du været i bilen?
Fire, fem, seks dage.
Siden...
Siden Las Vegas.
- Har du ikke lyst til at smutte nu? - Jo.
Nu irriterer du mig igen.
- Jeg har vistfanngerteen. Supermis.
- Og hvis ikke? - Så er jeg den sidste supermis, du ser.
- Ud af bilen, Chloe. - Ikke før han betaler.
Betal hende. Kom nu!
Rolig!
Alle sammen.
Alle sammen!
Kom så. Gå Kig dig ikke tilbage.
Bliv ved med at gå.
- Har du en familie i Vegas? - Nej, de kommer fra Albuquerque.
Nu har du penge nok til at komme hjem.
Skide ludere!
Væk!
Du skal nok klare det. Kom!
Jeg vender dig lige om.
Det må du undskylde.
- Det er et mirakel. - Ja. Men dit ben er brækket.
- Hvem fanden er du? - Ikke nogen.
Jeg kan ikke vende om. Til den anden.
Hun er væk.
Denne ting. Denne fremmede.
Det er alt, hvad jeg nu er.
- Brænder du lidt krudt af? - Ja.
Har du det godt? Dine hænder er kolde som is.
Og din læbestift er tværet ud.
Erica!
- Du har aldrig brugt mit navn før? - Jeg hørte dit program.
"Rigtigt og forkert?"
Prøver viser, at aftenens våben var det samme som ved de to andre.
- Er samme våben brugt alle tre gange? - Det lader det til.
Passer det, at vidnet kan give en beskrivelse af forbryderen, men nægter?
- Sig det igen. - Vil vidnet ikke give en beskrivelse?
Nej, vidnet er ved bevidsthed, og vi afhører hende meget snart.
Det var alt.
Tag det roligt, alle sammen.
Det var alt, vi kunne sige lige nu. Mange tak.
- Det klarede du fint. - Jeg prøvede.
- Er han blevet en besættelse for dig? - Nej, jeg interesserer mig for dig.
Hvorfor mig?
Du virker som en god mand. En god betjent.
- Ja, når ingen andre gør mit arbejde. - Du hørte mit program?
Ja.
Alle journalisterne derinde ville gøre denne sag til en sensation.
Men ikke dig. Det holder du dig for god til.
Hvordan kan du vide det?
- Dit program. - Mit program?
Min kone hørte ikke dit program. Det gjorde jeg.
- Du passer ikke ind i min målgruppe. - Din stemme passer heller ikke til dig.
Du er meget sødere og omkring 40 kg lettere.
- Hvordan har pigen det? - Hun er ilde tilredt.
I morgen ved vi mere.
Jeg håber, hun klarer det.
- Har du set det om undergrundsskyderiet? - Han skød en pervers stodder i nat.
- Han skyder nok Donald Trump næste gang? - Det ville være fortjent.
- Han kan skyde min ekskone. - Skulle det være sjovt?
- Kan du ikke tage lidt sjov? - I er syge i hovedet.
Jeg overvejer at tage telefonopkald med i dit program.
- Om hvad? - Du hørte det selv.
Om skyderierne?
- Er det passende? - Hvorfor ikke?
- Jeg troede ikke, du brød dig om det? - Nej, men du er god til det.
- Hvad mener du med det? - Du er en overlever.
- Det behøver ikke blive personligt. - Gør det ikke?
Ikke mere end du allerede har gjort det.
Den sande amerikanske sjæl er hård.
Afsondret, nervøs og en dræber.
Den er aldrig tøet op.
Jeg citerer fra D. H. Lawrence, fordi nogen derude leger Gud.
Dræber i retfærdighedens navn i verdens mest sikre storby.
Jeg er blevet bedt om at gøre noget i dag, vi aldrig har prøvet før.
At tage imod opkald fra lytterne. Det er nyt for os, men vi hører gerne fra jer.
Så ring til os på 212-165-999-0.
- Den første er igennem. Du er på. - Spørger du mig, gør han os en tjeneste.
Hvorfor det?
Uanset hvad der siges, sker der forbrydelser. Han rydder bare op.
- Og det mener du, han har ret til? - Ja.
Næste lytter. Du er på.
Vi taler om mord. Dødsstraf uden en retssag.
Hævneren er ikke bedre end dem, han dræber. Han burde sidde i fængsel.
Det kommer han måske også til. Næste lytter.
Det handler mere om, hvordan han får os til at føle.
Alle føler glæde, ved det han gør.
- Glæde? - Ja. Hævn gør godt.
- Derfor har vi krige... - Næste lytter.
Jeg tror, det gavner New York. Byen var ved at blive til Disneyland.
- I det mindste får vi ryddet op... - Næste lytter.
Hvad fejler vores samfund, når den slags ting kommer i radioen?
Hævn, drab, selvtægtsmord? Har vi ikke lært noget af Irak-krigen.
"Lad os banke dem alle sammen". Jeg forstår ikke dette program.
Det gør jeg heller ikke. Næste lytter.
- Har han mon en kæreste? Han er sexet. - Sexet?
- Ja, og hvis han lytter er mit nummer... - Næste lytter.
Jeg er hævneren. Det er mig, der klarer ærterne.
- Jeg vil tale med nogen. - Kan jeg hjælpe Dem?
- Jeg vil tale med nogen om et mord. - Navn?
Erica Bain.
Er det ofret?
Nej. Hun var ikke ofret.
Hun var...
Erica Bain står ikke på listen.
- Ring til Mercer. - Undskyld?
Ikke noget.
Lytter du også til Radiohead?
Er du hendes mor? Du er da luder, ikke?
Erica?
Er det dig?
Når døden ikke kunne standse mig, standsede han for mig.
Han medbragte både hjælp og udødelighed.
- Mercer. - Det er Erica.
Det ved jeg. Er alt, som det skal være?
Jeg ville bare gerne snakke.
- Så kom jeg til at tænke på dig. - Okay.
Hvad foregår der?
Hvad gør du, når du ikke kan sove?
- Ingenting. - Er det ikke svært? Ingenting?
Man vænner sig til det.
Erica?
- Fortæl mig, hvad der foregår. - Sov du bedre, da din kone lå ved dig?
Det gjorde jeg.
Jeg kunne ikke mærke kroppen, hvis ikke han holdt om mig.
Det nægtede hun. Jeg sover ret uroligt.
Som en nyfangen makrel.
Det er vel ikke det værste, man kan vågne op til?
- Skal jeg blive i røret, til du sover? - Nej.
Det var godt at tale med dig. Sov godt.
Ja?
Han sagde, han ville komme, så det har han bare at gøre.
Hvorfor tror du, du bare kan gøre andre ondt?
Ødelæg dem, og så forsvinde. Ved du, hvad du efterlader?
- Kender jeg dig? - Tænker du over det?
Holder det dig vågen?
- Plager det dig? - Undskyld?
- Det plager mig. - Er du en paparazzi?
Har du et kamera?
Du skal fandeme ikke fotografere mig!
Kommer du på min ejendom og prøver at tage billeder af mig?
- Pis! Er du fra politiet? - Du ville du ønske.
Han er faldet deroppe fra.
Han kan være død af faldet, eller af det koben han har siddende i hovedet.
- Det er nok 50-50. - Pis.
Eller måske 70-30.
Hvor mange ønskede ikke ham død? Ud over os.
Alt for mange. Problemet er, at han kendte dem alle.
Ingen fik lov at komme så tæt på.
Gjorde nogen os en tjeneste? Skal han på lønningslisten?
Nogen tror, de gør vores job.
Hør her, New York, nu skal jeg sige jer noget.
Sådan klarer man ærterne.
Så går det løs. Jeg kommer tilbage.
Erica, er du okay? Du godeste.
- Gå din vej! - Nej, jeg vil ikke.
Rør ikke ved mig. Jeg er syg.
Det kan jeg se.
- Du skal på hospitalet. - Nej.
- Hvorfor ikke? - Fordi...
Hvad har du rodet dig ind i?
Det vil du ikke vide.
- Var du sygeplejerske? - Når det var påkrævet.
Du vil få et ar.
Jeg dræbte en mand.
Fordi han gjorde dette mod dig?
Nej.
Jeg havde dræbt ham ligegyldigt hvad.
Derhjemme... -
- gav man de unge drenge skydevåben.
Fik dem til at dræbe deres forældre. Bare for at vi skulle se på det.
Alle kan krydse den grænse.
Alle kan slå ihjel.
Døden efterlader et hul, -
- der venter på at blive fyldt.
- Fik vi svar om hans levertemperatur? - Han havde været død i omkring to timer.
- Hvad tid døde han? - Klokken et. Sådan cirka.
Alle vidner fra undergrundsbanen og supermarkedet skal ind igen.
- Det har vi prøvet... - Jeg er ligeglad.
- Vi må prøve noget nyt. - Han blev slået med et koben!
Det er ikke den samme, der har gjort det.
Måske.
Hvad med den iPod? Du sporede den tilbage til en ung fyr?
- Faderen er advokat... - Få ham ind til afhøring.
Jeg ringer til ham nu.
Hej, Erica. Jeg vil bare høre, om du har sovet.
Vil du se, hvad jeg laver?
Så mød mig på Winwood Hospital på Washington Heights.
Så får du en fornemmelse af det.
Ethan Grant. Min ven! Slå din hippierøv i sædet!
Ryger du pot?
- Vi skal snakke lidt mere. - Min far vil ikke have mig indblandet.
Ved din far, at du ryger pot?
Det er jo en alvorlig lovovertrædelse.
- Jeg så ingenting. - Det tror jeg, du gjorde.
- Sælger du det lort? - Nej!
Jeg tror på dig. Det gør dommeren sikkert ikke.
Hej, godt du kom.
- Flot jakke. - Tak.
- Hvornår faldt du i søvn? - Da vi lagde på, tror jeg.
- Cirka halv to? - Noget i den stil.
Jeg måtte arbejde hele natten.
Det, vi snakker om nu, må du ikke bruge i dit program.
Hvis jeg bare vidste, hvad det var.
Vi skal afhøre et vidne til en skudepisode.
- Er det ikke imod reglementet? - Jo.
Jeg har prøvet at tale med hende to gange, -
- men hun er virkelig nervøs. Måske vil hun tale med dig.
- Hvorfor lige mig? - Du fik jo mig til at snakke.
Hej, Chloe.
- Hvordan går det i dag? - Fint.
Jeg har taget en ven med.
Hej, Chloe.
Hej.
Har du nu lyst til at fortælle, hvad der skete den nat?
Det er en flot halskæde.
Fortæl dem, hvad du så.
Lige meget hvad det er, så fortæl dem sandheden.
Det er okay.
Jeg så...
Jeg så ingen.
Kom nu, Chloe. Fortæl mig sandheden.
Og ingen så mig.
Okay.
Undskyld, hvis det gjorde dig ked af det.
Jeg er ked af, jeg ikke kunne hjælpe mere.
Det så ud til at hjælpe hende.
Hun kunne i hvert fald godt lide din halskæde.
Det betyder meget for mig.
Erica?
Hvorfor ringede du til mig i aftes?
Jeg kunne ikke sove.
- Var du i din seng? - Nej.
Vil du forklare os, hvorfor du ikke vil tale med os?
- Får jeg så min iPod tilbage? - Du skal ikke være næsvis.
Det var svært for mig.
Jeg var glad for, at de fyre blev slået ihjel.
- Var du glad for det. - Ja.
- Jeg burde ikke, men det var jeg. - Nu må du altså lade dig afhøre.
Jeg så ikke nogen hævner. De slog mig og tog min iPod.
Så generede de en sort fyr og hans knægt. Derfor stod vi alle sammen af.
Undtagen en kvinde der sad bagerst.
- En kvinde? - Ja, kun en kvinde.
Hun blandede sig udenom. Hævneren stod måske på ved næste stop.
Kan du beskrive hende så godt, at vi kan lave en tegning?
Jeg kan prøve.
Hvad vil du opnå med den kvinde?
Det ved jeg ikke helt endnu.
Kvinder dræber deres børn, mænd, kærester. Noget de elsker.
Det her gør de ikke.
Gør de ikke?
Tænk på første gang du så hende.
Hvor du var, hvor hun var. Alt hvad du kan huske.
Hun var lyshåret, tror jeg.
Flotte læber. Hun var tynd.
Og en lækker røv. Det kunne man se, fordi...
Du tegner ikke røven, vel?
Flot hud.
Glat.
Flotte bryster.
Små som Kate Mars bryster.
- Koncentrer dig om hendes ansigt. - Undskyld.
- Ved du, hvad jeg kan huske? - Hvad?
Hun lukkede bare alt ude.
Hun var helt væk. Lidt skræmmende.
Det er ikke cremefarvet.
Det er vanille.
Du efterlod et hul i mig.
Jeg kan ikke mere. Hører du?
Jeg kan ikke mere.
Fedt. Det er Jennifer Aniston. Jeg vidste, han tog pis på os.
Det forekommer faktisk ret tit.
Man bliver påvirket af populære billeder, så det er svært at huske noget unikt.
Han ejer parkeringsanlægget på Roosevelt Island.
Men det er ikke kun det, han laver.
Hvad laver han da?
- Vil du gerne vide det? - Ja.
Så er det uden for notat.
Hvem er det?
Det er Mercer. Har du tid et øjeblik?
Ja. Vent et øjeblik.
Hej.
Jeg prøvede at ringe, men du svarede ikke.
- Røret er sikkert ikke lagt på. - Må jeg komme indenfor?
Ja, selvfølgelig.
- Der et meget mørkt herinde. - Sådan vil jeg gerne have det.
Jeg har noget her.
Er det din?
- Hvor har du fundet den? - I den spanske del af Harlem.
Betjentene tog mistænktes veninde i at prøve at pantsætte den.
Han passer til din beskrivelse af ham.
Du gode Gud!
Du skal gøre noget for mig. Se om du kan genkende ham i en konfrontation.
- Nej, det kan jeg ikke. - Jeg forstår godt, hvis du er nervøs.
Men du er ikke alene derinde. Det lover jeg.
Jeg henter mine ting.
Tak.
Lad os gå.
Du skal se fem personer, og så stiller jeg dig tre spørgsmål.
Genkender du nogen, hvorfra og hvad lavede de?
Lys og persienner.
Nummer et, træd frem.
Nej.
Nummer to, træd frem.
Nej.
Nummer tre, træd frem.
Nej.
Nummer fire, træd frem.
Jeg kan se dem alle sammen. Det er ingen af dem.
Sid ned. Er du sikker?
Ja. Det gør mig ondt.
Det gør det virkelig.
Det gør mig ondt.
Jeg troede, vi havde ham. Tror du, hun gik i baglås?
- Hun virker ellers ikke som typen. - Jeg ved det ikke.
- Er du okay? - Ja.
- Det så ud til, at være hårdt for dig. - Det var det også.
Jeg håbede, det var overstået nu.
Jeg har fri nu. Lad os få lidt at spise.
- Jeg er ikke sulten. - Du har brug for mad.
Jeg kan næsten ikke huske hans hænder.
- Måske er det bedst, du glemmer det. - Det kan jeg ikke.
Jeg savner den person, jeg var, sammen med ham.
Kender du den følelse?
Den her er en gave fra David bedstemor.
Når vi nu taler om gaver.
Der var en, der gav mig en gave forleden.
Husker du ham, vi talte om, da vi drak kaffe.
Ham jeg har prøvet at bure inde i tre år?
En anden må have haft noget imod ham, -
- fordi vi taler ikke om en ni-millimeter.
- Men et koben. - Jeg læste om det.
Vi ved lidt mere om undergrundsskyderiet.
Det viser sig, at der var en kvinde med i toget.
Vi har hele tiden kigget efter en mand med en pistol.
Men det viser sig at være en vred kvinde.
Dem er vi sikkert mange af.
Da jeg var helt ny i faget, -
- stillede jeg mig selv denne opgave.
Jeg spurgte mig selv, om jeg kendte nogen, der havde begået en forbrydelse.
Og om jeg havde styrken til at spærre dem inde.
- Hvem taler vi om? - En der står mig nær.
Som den bedste ven jeg... Jeg kunne håbe på at have.
Og?
Jeg har altid håbet, at jeg ville have modet til at svare ja.
- Har du så det? - Ja, det har jeg.
Og det er vigtigt, at du ved det.
Det ved jeg.
Det beundrer jeg dig for.
Et lille bevis mere så er hun fanget.
Jeg er sikker på, at du finder det.
Du er en dygtig betjent. Du overser ikke noget.
Jeg må af sted.
Jeg betaler.
Hør her.
- Hvad ville David tænke... - Tænke om hvad?
Den vrede kvinde.
Det ved jeg ikke.
De døde siger ikke noget.
I hvert fald ikke til mig.
Jeg vil snakke med Joey Mortell.
Narhoveder!
Hvis du sidder fast i trafikken, så stop ved hjørnet af 88 og Third Avenue, -
- gå ind til Romeos Pizza og få dig et stykke.
- Så længe bliver jeg her ikke. - Det kan du bande på.
Der er trafikprop helt op til 96 Street. Så sæt dig bare godt tilbage.
Gør mig en tjeneste. Vil du spore en bil?
- Jeg har ikke nogen dommerkendelse. - Men det får du, ikke sandt?
Hvis det bliver nødvendigt.
Okay. Giv mig dato og tidspunkt.
To dage tilbage. 20. juli.
Mellem klokken 24 og 01.30.
- Og nummeret? - Vent.
Det er 917-157-1431.
Og navnet?
Det er som sagt privat.
Nå, den slags privat.
Jeg har styr på det.
Bare ring til mig.
- Har du set den ring før? - Den virker bekendt.
Jeg har et navn. Shauna Nelson.
- Og adresse og mobilnummer. - Hvordan ser hun ud?
Hun har to øjne, en mund og en næse lige mit i ansigtet.
Skrid nu bare igen.
Hallo?
Kender du det nummer? Er du sikker?
Nogen der har 917 i deres nummer? Vi ses senere.
Hallo!
- Er det dig, der ringer til mig? - Jeg har nummeret fra pantelåneren.
Du har haft min ring.
Det røvhul bollede udenom. Jeg fik den som trøstegave.
- Og så var den stjålet. - Jeg vil vide, hvor han er.
Vil du fortælle mig det?
- Nej. - En adresse. Eller et nummer.
- Fortæl mig, hvor han er? - Nej!
Jeg så, hvad de gjorde ved dig. Det kan også ske for mig.
Opkaldet varede 3 minutter og 46 sekunder.
Fra klokken 00.26 til 00.30 ringede
Har hun fortalt dig noget andet?
- Ja, det har hun. - Det gør mig ondt.
Til helvede med hende! Ikke sandt?
Til helvede med hende.
Gør mig en tjeneste.
Hold det for dig selv, til jeg får den dommerkendelse.
Det blev slet ikke registreret.
UNDSKYLD. HANS ADRESSE ER CLAYTON AVENUE 90
FARVEL
- Vil du noget? - Jeg vil have min hund igen.
Har du savnet mig? Hej med dig.
Kan du huske mig?
Jeg gider ikke vente mere. Jeg skal bruge en adresse.
På en Reed Han var på stationen i går.
- Vent, kælling! - Hvem er en kælling nu?
- Clayton Avenue 90 - Tak.
Få for helvede røven væk!
Ved du ikke, den skal være i snor?
Sådan en kælling som dig!
Så er det kun dig, mig og din skide hund, møgso!
Du er fandeme fortid nu, kælling!
- Tror du, at du kan ordne mig? - Det er politiet! Læg dig på jorden!
- Læg pistolen på jorden! - Bland dig udenom.
- Det er imellem ham og mig. - Du har ikke lov til det!
- Jo, jeg har! - Jeg må jage og skyde ham.
- Så skyd ham! - Sådan fungerer det ikke.
- Giv mig pistolen. - Ellers hvad, Mercer?
Vil du anholde ham? Hold din kæft!
- Giv mig pistolen. - Hold nu din kæft!
Kom nu. Vær en sød pige.
Hvis du virkelig vil bruge en pistol, så sørg for, at det er lovligt.
- Hvad fanden laver du, mand? - Der er ingen, der taler til dig.
- Jeg så, hvad du gjorde. - Hold så din kæft.
Hold så for helvede din kæft!
Du kan anholde mig nu.
- Hvis du ryger, ryger jeg også. - Nej. Det må du ikke gøre.
Nu mangler du kun at skyde en til.
Hvad?
Der var ikke nogen hævner.
Det var bare tre rødder i en blodrus.
De fik smag for det i Central park, -
- og så fik de fat i en pistol.
De ragede uklar, som det så tit sker.
På en eller anden måde, -
- fik jeg nys om det og gjorde, hvad der måtte gøres.
Lige her.
- Det kan jeg ikke. - Kan du kun skyde slemme fyre?
Den klub er jeg også med i.
Du kan føle medlidenhed med mig, men du skal såre mig.
Cirka en meter.
- Mine hænder ryster. - Sørg for, ikke at ramme hjertet.
For helvede, hvor gør det lort ondt!
Jeg er ked af det.
Også jeg. Se at komme væk, inden jeg mister besindelsen.
Lille skat. Lad mig hjælpe dig.
Vent!
Kalder centralen.
Betjent ramt af skud. Tre mistænkte skudt på Clayton Avenue 90.
Send en stor bil.
Der er ingen vej tilbage.
Til dit gamle jeg, eller det gamle sted.
Denne ting. Denne fremmede.
Hun er alt, hvad du er nu.